Säsongmedianvärde (april-okt) för sulfathalt (SO4), neutraliseringsförmåga (Alk) och surhet (pH) i ytvatten samt max och min för pH) | |
|
Kommentar:Under perioden har Lien kalkats med kalkdoserare i Haraldsjöån och genom kalkning i uppströms liggande sjöar. I Lien som i andra IKEU-sjöar sjunker sulfathalten med närmare hälften under perioden. Den passerar under perioden nivån 0,15 mekv/l under vilken alla nordligare belägna IKEU-sjöar ligger. Neutraliseringsförmågan (alk) har hållits på en låg till måttlig nivå. men pH-värdet har ändå nått 7,3, vanligen legat mellan 6,5 och 7,0 samt underskridit 6,0 tre år. |
Säsongmedianhalter (april-okt) av totalfosfor (tot-P), kvävesalter (NH4+NO3-N), vattenfärg (Abs) i ytvatten. För kvävesalter anges även max och min. Dessutom visas min-halter av syrgas i bottenvatten (april-okt) | |
|
Kommentar:Halterna av kvävesalter i Lien är något högre än de i Stensjön och Långsjön men lägre än i Stengårdshultasjön. Lien avviker också från de första två sjöarna på så sätt att resthalter av nitrat finns kvar i slutet av produktionssäsongerna, speciellt i början av 16-årsperioden. Lien har då sannolik ett kväveöverskott i relation till fosfor vilket kan vara mindre i slutet av perioden. En tydligt sänkt fosforhalt under perioden kan tala mot ett sådant antagande Vattenfärgen i Lien är måttlig och stiger under perioden, speciellt från 1997 och framåt då den ökar med ca 50%. Syrgashalterna i bottenvattnet är tämligen konstanta omkring 4 mgO2/l och är inte kritiska. |
Gunnar Persson <gunnar.persson@ma.slu.se> Institutionen för miljöanalys, SLU, Box 7050, 750 07 UPPSALA Tel: 018-67 10 00 (vx), 018-67 31 10 (sekreterare) Fax: 018-67 31 56, e-post: ma@slu.se |