Begreppet eutrofiering
Växtnäring -- tillväxt produktion Eutrofieringsexperiment lab sjö Bedömning, N- eller P-reglering Säsongvariation, P- och N-halter Fosforbelastning fastläggn. halt P och N-källor, -typvärden, -trender Halter och haltskillnader i sv. sjöar Sjöar med max fosforhalter 1990
|
De summerade mängderna av kväve och fosfor i den handelsgödsel
som sålts i Sverige framgår av statistikuppgifter från ca 1930
och framåt. Även växtnäringen i stallgödseln kan uppskattas för
denna period. När stallgödselkväve redovisas måste man beakta
att den primära kvävekällan ändå till stor del är handelsgödselkväve.
Summan av de två posterna blir därför ingen total kvävegiva utan
stallgödseln redovisas därför att den i hög grad bidrar till växtnäringsläckaget
inom jordbruket. Jordbrukets förluster - speciellt av kväve - hänger samman med effektiviteten i utnyttjandet. Den kan inte belysas totalt, men gödseltillförsel i form av handels- och stallgödsel kan jämföras med skördeutbytet i växtodling på den odlade åkermarken. Data före 1930 måste till en del uppskattas. Kvävefixering ingår inte i balansen men det kan noteras att den var speciellt betydande under 1930- och 1940-talen (jfr "mer än 100% utbyte" i figuren) då växelbruket med kvävefixerande växter var intensivt. Efter det andra världskriget inleddes "handelsgödseljordbruket" som kan sägas ha kulminerat på 1970-talet. Under perioden 1980-1990 har utbytet ökat från 50 till 63% för kväve och från 33 till 54% för fosfor. Medan en stor del av kvävet lämnar marken byggs åkermarkens fosforförråd på med 2-22 kgP/ha, år i enskilda län och med ca 10 kg p/ha, år som riksgenomsnitt. Eftersom fosforhalten i stallgödsel är hög relativt övriga ämnen kan fosformättnad först befaras där stallgödselspridningen dominerar. |
|
Institutionen för miljöanalys, SLU, Box 7050, 750 07 UPPSALA Tel: 018-67 10 00 (vx), 018-67 31 10 (sekreterare) Fax: 018-67 31 56, e-post: ma@slu.se |